Podcast 10: Kiertotalouden mukainen tuotesuunnittelu vaatii uudenlaista ajattelua

Arviolta 80 % tuotteiden ympäristövaikutuksista määritellään tuotteen suunnitteluvaiheessa. Tämän vuoksi juuri tuotesuunnittelu on keskeisessä roolissa kiertotaloussiirtymässä. Tuotteita suunniteltaessa tulisi miettiä käytettäviä materiaaleja, käyttöikää, korjattavuutta ja kierrätettävyyttä – sekä ylipäätään tarvetta, johon tuotteella vastataan. Kiertotalouden muotoiluyritys Niimaarin perustaja Enni Karikoski kehottaakin kriittisesti tarkastelemaan syitä tuotteen tekemiselle:

”Onko tällä pitkä käyttötarkoitus vai onko tämä tehty nyt vain sellaiseksi, mikä kestää muutaman päivän? Onko tälle tarpeeksi hyvä syy tehdä tämä tuote?”

Suunnittelun lähtökohtana voisikin pitää käyttäjätarvetta tai ongelmaa, jota tuotteella tai palvelulla on mahdollista ratkaista. Kuitenkin myös tietty materiaali voi toimia suunnittelun kulmakivenä. Esimerkiksi kierrätetty tekstiilikuitu tarjoaa kestävämmän vaihtoehdon neitseelliselle puuvillalle, jonka halpa hinta ei vastaa puuvillakuidun tuotannon vaatimaa työtä ja ympäristövaikutuksia.

”Se mitä tuotamme, niin meidän täytyy miettiä, miten me se tuotetaan ja millaiset sen vaikutukset ovat viiden-kymmenen vuoden päästä – tai pitkäjänteisemminkin kuin se. Minä ainakin näen, että olemme ajaneet itsemme sellaiseen kulmaan, että emme näe mitään arvoa sillä, mitä heitämme menemään. Jolloin se raaka-ainekaan ei ole arvostettua”, kierrätyskuidun myynnistä Lounais-Suomen jätehuollossa vastaava Anna Garton toteaa.

Käytöstä poistettavat tekstiilit tulisikin nähdä ongelman sijaan arvokkaana raaka-aineena. Tuotesuunnittelun kannalta kierrätyskuitu vaatii kuitenkin uudenlaista ajattelua neitseellisiin raaka-aineisiin verrattuna. Kierrätettävistä tekstiileistä riippuen kierrätyskuidun pituus, laatu ja väri vaihtelevat, joten tuotantoprosessi on tärkeää mukauttaa juuri haluttuun käyttötarkoitukseen sopivaksi. Garton painottaa, että kyseessä ei silti ole kompromissimateriaali.

”Se on vain uusia haasteita tuova. Ja sellainen, joka pistää meidän luovuuden, ajattelun ja tuotekehityksen vähän erilaisille raiteille. Ei ole valmiita, perinteisiä ratkaisuja välttämättä.”

Kiertotalouden edistämisessä myös tiedonjakamisella on keskeinen rooli. Niin suunnittelijoiden kuin kuluttajienkin ymmärrystä materiaalivalintojen vaikutuksista on tärkeää lisätä, jotta tuotteen kierrätettävyys elinkaarensa päässä on mahdollista. Vaatteissa esimerkiksi elastaani, sekoitekankaat sekä ylimääräiset napit, vetoketjut ja paljetit aiheuttavat haasteita kierrätysvaiheessa. Suunnittelijatkaan eivät voi yksin kiertotaloushaasteita selättää – kiertotalousajattelu tulisikin integroida yritysten strategioihin, ja tukea kiertotaloustoimia esimerkiksi EU-lainsäädännöllä.

Kiertotalouteen siirtymisen ytimessä on luonnosta tuttu ajatus siitä, että kaikki materiaalit kiertävät. Tämä luo uusia haasteita ja vaatii muutoksia myös ajatusmaailmassamme. Sekä Garton että Karikoski ovat kuitenkin toiveikkaita – ennakkoluulottomuus ja luovuus ovat osa ratkaisua.